Rozhledy v chirurgii jsou celostátní odborný měsíčník České chirurgické společnosti ČLS JEP, do něhož mohou přispívat čeští i zahraniční lékaři všech chirurgických profesí články v českém, slovenském a anglickém jazyce. Přináší originální i přehledové práce z oblasti klinické i experimentální chirurgie a kazuistiky. Časopis publikuje zprávy z kongresů, referuje o nových knihách, oznamuje odborné konference a další aktuality. Časopis je nedílnou součástí knihovny všech lékařů v oboru. První číslo našeho časopisu s názvem „Rozhledy v chirurgii a gynekologii“ bylo vydáno při příležitosti 1. sjezdu nově založené Československé společnosti chirurgicko-gynekologické v Praze 2. – 4. dubna 1921. Od roku 1936, po vzniku Československé gynekologicko – porodnické společnosti, došlo k plnému oddělení odborné problematiky a časopis se jmenuje Rozhledy v chirurgii.Rozhledy v chirurgii jsou recenzovaným časopisem České chirurgické společnosti, registrovaným v seznamu uznávaných recenzovaných časopisů Rady vlády pro VVI, jsou uváděny v 6 mezinárodních databázích, volně dostupnými zejména v U.S. National Library of Medicine, National Institutes of Health (PubMed/MEDLINE). Zaměřením se jedná o chirurgický časopis, který uvádí souhrnná sdělení, původní práce, kazuistiky a zprávy chirurgů a odborníků chirurgii příbuzných oborů a to v češtině, slovenštině a angličtině.Vychází měsíčně, pro členy České chirurgické společnosti jsou součástí členského poplatku, pro nečleny jsou dostupné v tištěné podobě v rámci předplatného. Nakladatelem je Česká lékařská společnost JEP, vydavatelem je Care Comm s.r.o. V souladu s požadavky kladenými na kvalitní odborný časopis a v zájmu zlepšení služby jak pro autory, tak i pro recenzenty a redakční radu, používá od ledna 2018 nový redakční systém.
Významné jubileum MUDr. Miroslavy Králové, Ph.D.
MUDr. Miroslava Králová, Ph.D., se narodila 15. ledna 1936. V roce 1954 maturovala na Střední zdravotní škole v Hradci Králové a v období let 1959–1965 studovala na Lékařské fakultě Karlovy univerzity v Hradci Králové. Po promoci nastoupila na Chirurgickou kliniku vedenou prof. MUDr. Jaroslavem Procházkou, DrSc. Na této klinice si osvojila základy chirurgického myšlení, operační techniky a etiky na principech Bedrnovy královéhradecké chirurgické školy. Hradci Králové zůstala věrná po celý svůj profesionální život. Od roku 1970 se zcela věnovala oboru dětské chirurgie, první roky jako sekundární lékařka ordinariátu dětské chirurgie, který vedl MUDr. Hvězdoslav Stefan, CSc., a od roku 1982 jako zástupkyně primáře samostatného Oddělení dětské chirurgie. MUDr. Stefan se stal jejím celoživotním vzorem, zasvětil ji do krásy a umění dětské chirurgie. V roce 1976 složila nástavbovou atestaci z dětské chirurgie. Po odchodu doc. Stefana do důchodu byla jmenována do funkce primářky oddělení, tuto pozici zastávala od 1. 1. 1990 do 31. 12. 2002. Za jejího vedení odborný růst pracoviště kopíroval rozvoj oboru ve světě a jeho postupnou specializaci. Kladla důraz na miniinvazivitu v operační léčbě a podporovala multidisciplinární péči o chirurgicky nemocné dítě. Postupně zlepšila technické a materiální vybavení pracoviště, se svými spolupracovníky zaváděla nové diagnostické i operační metody a perioperační výživu systémem all­‑in­‑one. To vše umožnilo u některých diagnóz snížit věk operovaných dětí a operovat novorozence s nízkou porodní hmotností, některé původně dvoudobé nebo trojdobé operace mohly být prováděny v jedné době. Použití lineárních a cirkulárních staplerů vedlo k inovaci operačních metod v kolorektální chirurgii, zejména u Hirschsprungovy choroby. Ve spolupráci s gastroenterology dětské kliniky začala operačně řešit nespecifické střevní záněty, pro Crohnovu chorobu operovala 38 dětí a mladistvých. Primářka Králová následně vedla své spolupracovníky k další specializaci v oboru dětské chirurgie. Pod vedením MUDr. Jaroslava Koudelky, CSc., se začala rozvíjet laparoskopie v dětské chirurgii. MUDr. Jindřich Preis, Ph.D., se věnoval zejména traumatologii. Pod vedením primářky Králové se pracoviště stalo jedním z center vysoce specializované péče pro dětské úrazy v České republice. Od roku 2003, kdy se stala emeritní primářkou Oddělení a následně Kliniky dětské chirurgie a traumatologie v Hradci Králové, nadále dochází mezi své spolupracovníky a předává jim své zkušenosti a znalosti.
Centralizace v chirurgii – jak to vidí okresní chirurg?
Studie konzistentně prokazují, že high­‑volume centra a high­‑volume surgeons dosahují lepších výsledků, nižší mortality a menšího výskytu komplikací. Centralizace složitých výkonů je logickým krokem. Ale mladí lékaři odmítají nastupovat do menších zařízení, preferují prestižní centra s moderním vybavením a možností superspecializace. K tomu podpora pro jednodenní chirurgii – další únik pacientů a lékařů z běžné chirurgie. Co zbude na okresní chirurgii za pacienty a kdo se o ně bude starat? Kde se budou učit mladí chirurgové základní řemeslo, když velká část zmizí z běžných nemocnic do center nebo do jednodenní privátní praxe?
10. sympozium Střešovických videokazuistik
Prvního prosince 2025 proběhlo pod odbornou garancí prof. MUDr. Mojmíra Kasalického, CSc., doc. MUDr. Radka Pohnána, Ph.D., a Sekce endoskopické a miniinvazivní chirurgie při České chirurgické společnosti ČLS JEP jubilejní 10. sympozium Střešovických videokazuistik. Akce přivítala 73 účastníků z celých Čech a Moravy a nabídla bohatý program čtyř bloků přednášek zaměřených na miniinvazivní chirurgii, z nichž třetina se věnovala robotickým výkonům. Odborná sdělení pokrývala široké spektrum témat – od problematiky kýl, žlučových cest a kolorektální chirurgie až po robotické operace cév, žaludku, pankreatu či jater. Součástí byla také bariatrická problematika. Celé setkání provázela živá a podnětná diskuze, která potvrdila význam tohoto sympozia pro další rozvoj moderních chirurgických postupů. Poděkování patří všem přednášejícím i účastníkům za inspirativní atmosféru a organizátorům za hladký průběh. Těšíme se na další ročník, který se bude konat 2. 12. 2026. doc. MUDr. Lubomír Martínek, Ph.D. předseda Sekce endoskopické a miniinvazivní chirurgie ČCHS ČLS JEP
Zprávy z České chirurgické společnosti ČLS JEP
AI in surgery: Japanese digital healthcare transformation integration in medical education and clinical practice
Dne 27. listopadu 2025 se na 3. lékařské fakultě Univerzity Karlovy uskutečnila odborná vzdělávací akce zaměřená na využití virtuální reality, umělé inteligence a 3D modelování v chirurgii a medicínském vzdělávání, organizovaná ve spolupráci se Sekcí HPB chirurgie a Sekcí mladých chirurgů ČCHS ČLS JEP. Hlavní část programu tvořila odborná přednáška zahraničních hostů z Japonska Prof. Daisuke Tomity a Dr. Mohameda Abdelhakima věnovaná aktuálním trendům digitální transformace zdravotnictví a praktickému využití virtuální reality (VR) a AI technologií v pregraduálním i post­graduálním vzdělávání chirurgů. Přednášky se zúčastnilo více než 140 posluchačů zahrnujících studenty medicíny, lékaře v přípravě i zkušené klinické chirurgy. Na přednáškový blok navázaly dva praktické hands­‑on workshopy, které umožnily účastníkům přímou práci s VR nástroji, 3D modely a simulačními technologiemi. Workshopů se zúčastnilo celkem 60 osob, z toho 30 lékařů a 30 studentů medicíny. Účastníci ocenili zejména praktickou orientaci workshopů, možnost individuální práce s technologiemi a diskuzi nad reálnými klinickými scénáři. Akce se setkala s velmi pozitivním ohlasem ze strany účastníků i odborné veřejnosti a potvrdila rostoucí význam moderních digitálních technologií v chirurgii a medicínském vzdělávání. Zároveň podpořila mezinárodní spolupráci v oblasti výuky a inovací v chirurgii a otevřela prostor pro další společné projekty v této oblasti, na kterých nyní intenzivně pracujeme. prof. MUDr. Martin Oliverius, Ph.D., FEBS předseda Sekce HPB chirurgie ČCHS ČLS JEP MUDr. Tomáš Sychra předseda Sekce mladých chirurgů ČCHS ČLS JEP
Vážené kolegyně, vážení kolegové, dovolte mi, abych vás jménem výboru České chirurgické společnosti ČLS JEP (ČCHS) pozdravil a stručně informoval o činnosti výboru za uplynulý rok. Byl to rok, do kterého naše společnost vstoupila s novým výborem i jeho předsedou. Jsem velmi rád, že jsem se v roli předsedy mohl vždy spolehnout na neobyčejnou podporu svých místopředsedů, vědeckého sekretáře, pokladníka a také všech členů výboru ČCHS – moc za to děkuji. Jejich názory a rady byly pro mne velmi důležité a inspirující. Letos se konal 2. národní chirurgický kongres, který byl podle vašich reakcí velmi úspěšný. Přesto jsme obdrželi spoustu podnětů a doporučení – budeme s nimi pracovat při přípravě dalšího ročníku (05/2027, Praha). Výbor ČCHS se musel rovněž vypořádat s mnoha výzvami, opětovně obhajovat koncept centralizace nejzávažnějších maligních onemocnění, resp. čelit opačným názorům v této oblasti. Jednali jsme o problematickém vykazování některých roboticky asistovaných výkonů – v této souvislosti proběhla celá řada jednání s odbornými společnostmi, MZ ČR, plátci zdravotní péče a dalšími subjekty.
VI. interaktivní sonografický kurz pro chirurgy a praktický trénink
Ve dnech 11.–12. 11. 2025 proběhl již VI. sonografický kurz pro chirurgy s hands-on tréninkem pod vedením odborného týmu ve složení: prof. MUDr. Martin Oliverius, Ph.D., FEBS, as. MUDr. Andrej Nikov (Chirurgická klinika 3. LF UK a FN Královské Vinohrady), MUDr. David Girsa (Radiodiagnostická klinika 3. LF UK a FN Královské Vinohrady) a Ing. Luboš Petr (AURA Medical). V průběhu těchto 2 dnů se všichni seznámili s využitím ultrazvuku v chirurgii. Každou odbornou prezentaci následoval praktický trénink na kvalitních přístrojích CANON firmy AURA Medical. Všichni účastníci zvládli použití ultrazvuku v každodenní praxi. Na závěr si každý aktivně vyzkoušel biop­sii, punkci a drenáž ložisek pod ultrazvukovou kontrolou. Do dnešního dne se kurzu účastnilo již 60 chirurgů a dle naší zpětné vazby mnoho z nich začalo ultrazvuk aktivně používat ve své každodenní chirurgické praxi.
Kurz Basic Anastomotic Techniques se již podruhé uskutečnil v Simulačním centru SIMLEK Lékařské fakulty Ostravské univerzity, tentokrát ve dnech 13.–14. 11. 2025. Jeho cílem je rozšířit teoretické znalosti mladých chirurgů v oblasti střevních anastomóz a zároveň jim nabídnout možnost praktického nácviku. Certifikovaný kurz byl organizován ve spolupráci Sekce endoskopické a miniinvazivní chirurgie České chirurgické společnosti ČLS JEP (ČCHS), Fakultní nemocnice Ostrava, Fakultní nemocnice Motol a Lékařské fakulty Ostravské univerzity. Kvalita programu byla garantována ČCHS. Dvoudenní kurz zahrnoval teoretickou i praktickou část, během níž účastníci pod dohledem zkušených mentorů trénovali operační techniky na prasečích střevech. První den byl zaměřen na základní techniky otevřené konstrukce střevních anastomóz, vč. použití staplerů. Druhý den se účastníci věnovali nejprve nácviku laparoskopického šití na trenažérech a poté technice laparoskopické intrakorporální anastomózy. Praktická cvičení byla průběžně doplňována přednáškami zaměřenými na problematiku střevních anastomóz, operační techniky, pooperačních komplikací a jejich řešení. Na závěr obdrželi účastníci certifikát o úspěšném absolvování kurzu. Zpětnou vazbu s vesměs velmi pozitivním hodnocením poskytli prostřednictvím dotazníků. Všichni účastníci by kurz doporučili svým kolegům. Poděkování kromě mentorského týmu kurzu (prim. MUDr. Filip Pazdírek, Ph.D., prof. MUDr. Peter Ihnát, Ph.D., MBA, MUDr. Dmitrij Klymenko) patří také firemním partnerům – společnostem Aspironix a B. Braun – za jejich podporu a pomoc.
Třetí ročník kurzu Basic Laparoscopy proběhl v termínu ­4.–7. 11. 2025 v SIMLEKu: mladí chirurgové trénovali na simulátorech i na operačních sálech Fakultní nemocnice Ostrava. Kurz Basic Laparoscopy je pravidelně pořádán v Simulačním centru SIMLEK Lékařské fakulty Ostravské univerzity. Jeho cílem je nabídnout začínajícím chirurgům příležitost získat základní dovednosti v laparoskopické chirurgii, a to vč. nácviku nejčastěji prováděných laparoskopických výkonů. Kurz je certifikován a organizován ve spolupráci se Sekcí endoskopické a miniinvazivní chirurgie České chirurgické společnosti ČLS JEP (ČCHS), s Fakultní nemocnicí Ostrava a Lékařskou fakultou Ostravské univerzity. Kvalita programu je garantována Evropskou asociací endoskopické chirurgie a ČCHS. Během 3 let si kurz vybudoval pověst vyhledávaného vzdělávacího programu, který efektivně propojuje moderní simulační výuku s klinickou praxí.
Vážení čtenáři, s příchodem adventu je třeba začít bilancovat končící rok. V rámci Rozhledů v chirurgii se nám podařilo vás více vtáhnout do aktivní přípravy našeho společného časopisu. Jeho existence je bytostně spojena s chirurgickou veřejností a její potřebou být informován o novinkách a změnách v našem oboru a současně i vychovávat nastupující generace mladých chirurgů. Chci poděkovat všem, kteří články připravovali a snášeli naše připomínky a požadavky na doplnění a vylepšení těchto příspěvků. Můj dík patří i všem, kteří příspěvky oponovali a třeba i opakovaně, s rodičovskou trpělivostí vraceli tak, aby byly čtivější, zajímavější a úplné. Chci poděkovat i redakci Care Comm a sekretariátu ČCHS, zejména Mgr. Simoně Dorňákové a Mgr. Kateřině Divišové, za systematickou a nikdy nekončící práci, za jejich neodbytnost a pečlivost při přípravě našeho periodika. Jsem rád, že se nám v tomto společně s redakční radou a redakcí podařil velký krok k modernímu časopisu, který přispívá ke kultivaci naší chirurgické praxe. I v příštím roce bychom rádi v této praxi pokračovali, dále posouvali časopis blíž k vám čtenářům tak, aby reflektoval nejen vaše potřeby stran vzdělávání, ale i možnost publikovat témata dle vašeho uvážení a rozvahy. Připravujeme i nové rubriky, které přispějí k aktivní práci s časopisem. Na závěr mi dovolte vám a všem vašim blízkým popřát pohodové prožití adventu a Vánoc, plných společně stráveného času, abychom i v novém roce byli opět plni energie a zdraví, a tak připraveni prožít jej jako ještě plnější a krásnější než ten současný!
Popáleninový MASCAL – souborná kazuistika
Úvod: Zvládání velkého počtu vážně zraněných pacientů (massive casualties – MASCAL) je situace, se kterou se potýkají zdravotnické týmy ve válečných konfliktech a během katastrofických událostí. MASCAL je incident s hromadným příjmem zraněných, kdy počet zraněných převyšuje kapacitu a možnosti zdravotnického zařízení a který klade enormní nároky na práci zdravotnických týmů a efektivní řízení limitovaných lidských a materiálních zdrojů. Souborná kazuistika: V tomto sdělení popisujeme popáleninový MASCAL, který vznikl v Kábulu po výbuchu zásobníku plynu. Za 72 hod polní nemocnice ROLE 3 na základně v Kábulu přijala a ošetřila 71 pacientů s hlubokými popáleninami v rozsahu 5–90 % povrchu těla. Přes mimořádný rozsah tohoto neštěstí se podařilo díky etapovému systému poskytování péče a díky následné redistribuci popálených do dalších aliančních zdravotnických zařízení tuto situaci zvládnout. Závěr: Příjem hromadného počtu raněných s rozsáhlými popáleninami patří k medicínsky, organizačně i logisticky nejnáročnějším situacím, které kladou extrémní nároky na systém poskytování zdravotní péče. Situace MASCAL vyžaduje rychlou a koordinovanou reakci se stanovením priorit léčby a s připravenou strategií pro efektivní distribuci zdrojů personálu, zásob i vybavení. doi: 10.48095/ccrvch202635
Chirurg na druhém konci sítě: vojenská medicína vstupuje do éry telechirurgie
ychlý rozvoj digitálních technologií a dostupnost vysokorychlostních sítí otevírají nové možnosti pro dosud spíše vizionářskou oblast distanční operativy – telechirurgii. Vojenská nemocnice Brno dne 18. 9. 2025 zavedla privátní 5G síť a uskutečnila přenos operačního výkonu telemostem do Ústřední vojenské nemocnice Praha. Pilotní projekt prokázal, že moderní 5G řešení dokáže zajistit stabilní, bezpečný a vysoce kvalitní přenos operačních zákroků v reálném čase.
Vážené kolegyně a vážení kolegové, současná chirurgie prochází dynamickým vývojem a často čelí naprosto novým výzvám. Konfrontace generací, kterou dnes pozorujeme napříč společností, je sice méně akcentovaným chirurgickým tématem, přesto se jedná o problém, který si zaslouží naši plnou pozornost. Ještě nikdy v historii nenastala podobná situace jako dnes, kdy se na operačních sálech setkávají hned tři generace chirurgů s tak odlišnými názory, hodnotami, očekáváními a pracovními návyky.
Novelizace vyhlášky o stanovení činností, které může vykonávat lékař bez odborného dohledu po získání certifikátu o absolvování základního kmene chirurgického
Vážené kolegyně, vážení kolegové, Ministerstvo zdravotnictví České republiky (MZ ČR) vydalo dne 13. 10. 2025 vyhlášku č. 401/2025 Sb., kterou se mění vyhláška č. 561/2020 Sb., o stanovení činností, které může vykonávat lékař bez odborného dohledu po získání certifikátu o absolvování základního kmene chirurgického, a to s platností od 1. 1. 2026. Tato nová vyhláška výrazně rozšiřuje tzv. kompetence, které získá lékař po úspěšném ukončení chirurgického kmene a o kterých bychom Vás ve spolupráci s Výborem České chirurgické společnosti České lékařské společnosti J. E. Purkyně (ČCHS) a Akreditační komisí (AK) MZ ČR pro specializační obor chirurgie touto cestou rádi informovali.
Úvod: Krvácení z oblasti urogenitální traktu a retroperitonea patří mezi závažné a v některých případech i život ohrožující stavy. Znalost využití metod intervenční radiologie a jejich správná indikace v patologii horních a dolních močových cest nebo orgánů retroperitonea mohou zásadně ovlivnit morbiditu a mortalitu pacientů, u kterých selhala konzervativní terapie, nebo u pacientů neschopných podstoupit chirurgický výkon. Materiál: Provedli jsme retrospektivní analýzu pacientů indikovaných k vazografické intervenci pro patologii urogenitálního traktu v období 2016–2021. V analýze jsme se zaměřili na etiologii případů, technickou a klinickou úspěšnost a komplikace angioembolizace. Výsledky: V 5letém období jsme zaznamenali celkem 51 pacientů, u kterých byla provedena angiografie za účelem lokalizace arteriálního krvácení, případně diagnostika arteriovenózní malformace. U 46 pacientů (90 %) následně intervenční radiolog cíleně embolizoval zdroj aktivního krvácení. U pěti pacientů angiografie neprokázala jednoznačnou extravazaci, proto uzávěr tepny nebyl proveden. Technickou úspěšnost embolizace hodnotil intervenční radiolog jako stoprocentní ve všech případech. U dvou pacientů došlo v časovém rozmezí 24 a 72 hod od výkonu k recidivě krvácení a bylo nutné vazografii opakovat. Dominujícím patologickým nálezem byla ve více než 75 % případů hematurie, dále hematom retroperitonea, vč. perirenálního hematomu. V povodí renálních tepen bylo provedeno 24 embolizací, vnitřní pánevní tepny byly obliterovány v 21 případech. U jednoho pacienta urolog indikoval vazografii levostranné bulbární arterie penisu z důvodu vysokotlakého priapismu. Závěr: U hemodynamicky významného krvácení je jednou z možností léčby provedení vazografická embolizace krvácejících cév. Naše data potvrzují význam angioembolizace v případech závažného krvácení v močových cestách s dobrou snášenlivostí pacientů. doi: 10.48095/ccrvch2025446
Obě naše spřátelené disciplíny – anatomie i chirurgie – jsou patrně stejně staré a podle možností byly společně a se střídavými úspěchy využívány od počátků starověké medicíny v různých podobách na celém světě. Celý tento proces česky asi nejlépe zobrazil a popsal ve své nedávno publikované více než 600stránkové monografii profesor Antonín Doležal (2021). Avšak od roku 1553, kdy tehdy 28letý (sic!) Andreas Vesalius vydal svoji Fabriku (700 stran), získala klasická popisná anatomie před chirurgií značný náskok, stejně jako základy patologie, které se začínaly tvořit už před koncem 18. století (Giovanni Battista Morgagni). Samotná obecná chirurgie, stejně jako traumatologie, a vlastně i operativní úseky gynekologie a porodnictví byly totiž ještě po dlouhou dobu ve svém rozvoji silně omezeny trvale slabou úrovní vědeckého poznání a potřebných technologií. Značnou brzdou v rozvoji chirurgie jako plnohodnotného lékařského a vědeckého oboru byly i administrativní bariéry, trvale a značně bránící jejímu včlenění do oficiálního medicínského kurikula. A tak na příkladu historie českých zemí je patrné, že teprve od zdravotnických reforem Josefa II. na konci 18. století a v prvních třech čtvrtinách století 19. postupně docházelo k odstraňování rigidních středověkých postulátů. Na druhé straně zaslouží velkého uznání trvalé snahy mnoha chirurgů, kteří se ve stejných dobách snažili o detailnější aplikaci mnoha anatomických poznatků do tehdejší chirurgie.
Vzpomínka na docenta MUDr. Jana Fantu, DrSc.
S hlubokým zármutkem oznamujeme, že nás 14. července 2025 navždy opustil emeritní přednosta Chirurgické kliniky 1. LF UK a FN Bulovka doc. MUDr. Jan Fanta, DrSc. Poslední měsíce svého života statečně bojoval s těžkou nemocí, obklopen a podporován svými nejbližšími. Docent Fanta (narozen 18. prosince 1950) dokončil Fakultu všeobecného lékařství Univerzity Karlovy v Praze v roce 1975. Profesní dráze chirurga se naplno věnoval od roku 1977. Po atestacích v letech 1979 a 1985 se aktivně zapojil do vědecké a publikační činnosti. V roce 1989 obhájil kandidátskou dizertační práci a v roce 1991 byl jmenován docentem chirurgie. Roku 1996 získal doktorát věd. Během své bohaté kariéry zastával významné pozice, mimo jiné jako přednosta Chirurgické kliniky FN Královské Vinohrady (1993–2008) a primář chirurgického oddělení Oblastní nemocnice Příbram (2008–2010). Od roku 2011 do roku 2024 vedl s krátkou přestávkou Chirurgickou kliniku 1. LF UK a FN Bulovka.
Lokální antibiotická profylaxe při rekonstrukci prsu prsními implantáty
Úvod: Lokální antibiotická profylaxe při rekonstrukci prsu implantáty je využívanou metodou, která by měla vést k redukci pooperační infekce, k redukci biofilmu a snížení výskytu kapsulární kontraktury vedoucí až ke ztrátě implantátu, nemoci z prsních implantátů nebo anaplastickému velkobuněčnému lymfomu spojenému s prsními implantáty. V současné době není jasně doporučen postup irigace ani konkrétní antibiotikum či kombinace antibiotik. Naší snahou je za pomoci dostupných studií sumarizovat znalosti o této problematice. Metody: Rešerše dostupných studií za užití databáze PubMed, Medline a vyhledávacího enginu / databáze Google Scholar zabývající se problematikou lokální antibiotické profylaxe při rekonstrukcích prsu implantátem. Výsledky: Bylo vybráno celkem sedm studií splňujících podmínky zařazení z celkem 79 článků. Bylo srovnáno celkem sedm různých irigačních roztoků antibiotik mezi všemi studiemi na 2 637 pacientech. Závěr: Závěry studií naznačují efektivitu lokální antibiotické profylaxe v prevenci ranných infekcí (surgical site infection) a vzniku kapsulární kontraktury. Ovšem metodika a design provedených studií vyvolává otázku, zda se do výsledků nemůže promítat bias a zda je lze považovat za dostatečně průkazné. Domníváme se, že tato problematika není dostatečně prozkoumána a že je na místě jasné prokázání její účinnosti kvalitními důkazy a následně definice konkrétního postupu a jeho zakotvení v oficiálních doporučeních. doi: 10.48095/ccrvch2025487
Lze skloubit náročnou práci profesora-chirurga se zájmy o gastronomii a enologii? Jasnou odpověď nám dává osobnost prof. MUDr. Ivana Čapova, CSc., který je mezi svými přáteli znám jako velký znalec a milovník dobrých jídel, která nejen rád ochutnává, ale dovede je i skvěle připravovat. K této zálibě patří naprosto neodmyslitelně i jeho rozsáhlé znalosti z oblasti enologie. Proto mu právem náleží označení gurmet. Jen pro vysvětlenou, slovo gurmet označuje člověka, který má vytříbený vkus pro jídlo a pití a vyhledává kvalitní, rafinované gastronomické zážitky. Je to vlastně znalec a labužník, který se vyzná v gastronomii, rozumí přípravě jídel a ví, jaká vína se k nim hodí. Často se zaměňuje s pojmem gurmán, ale gurmet klade větší důraz na znalosti, kvalitu a rozmanitost chutí.
Ad gloriam medicinae – k jubileu 70 let prof. MUDr. Ivana Čapova, CSc.
Profesor MUDr. Ivan Čapov je nejen vynikajícím lékařem a průkopníkem ve svém oboru, ale především člověkem s obrovským srdcem, vizionářem, který měnil svět nejen svým věděním, ale i laskavostí a pochopením pro druhé. Jeho inovátorství nespočívá pouze v nových metodách a přístupech v medicíně, ale především ve způsobu, jak přistupuje k lidem – s respektem, empatií a vírou v lepší budoucnost. Věda pro něj nebyla jen řemeslem, ale posláním. Po stáži v Národním onkologickém centru v Tokiu v roce 2003 zavedl metodu systematické mediastinální lymfadenektomie u bronchogenních nádorů, která se v České republice v té době ještě neprováděla. Dne 1. listopadu 2006 provedl společně s týmem I. chirurgické kliniky první robotickou plicní lobektomii u plicního nádoru nejen v České republice, ale v celé střední a východní Evropě. O tři roky později prezentoval robotickou chirurgii předním ruským profesorům chirurgie v Jekatěrinburgu. Byl také průkopníkem ve výuce – jako první v České republice zavedl videomediastinoskopii do klinické praxe a podílel se na zavedení simulací do výuky studentů Lékařské fakulty Masarykovy univerzity. V roce 2013 vytvořil první simulační centrum virtuální chirurgie v České republice a o rok dříve laboratoř nácviku praktických dovedností. Simulační centrum funguje dodnes a pořádá řadu simulačních kurzů, o které je mezi mladými lékaři velký zájem. Bohužel jeho snaha o zavedení simulačních kurzů jako nedílné součásti kurikula specializačního vzdělávání chirurgů podle vzoru jiných evropských zemí nebyla dosud naplněna.
kolektiv I. chirurgické kliniky LF MU a FN u sv. Anny v Brně
K významnému životnímu jubileu prof. MUDr. Ivana Čapova, CSc.
Vážený pane profesore, milý Ivane, dovol mně, abych Ti co nejsrdečněji blahopřál k významnému životnímu jubileu. I když jsme se v profesionálním životě spíše míjeli a na pracovišti I. chirurgické kliniky jsme se setkali až v posledních málo letech, chtěl bych Ti za všechny bývalé i současné pracovníky poděkovat za všechnu práci, empatii a aktivitu, kterou jsi I. chirurgické klinice a Lékařské fakultě Masarykovy univerzity věnoval. Pracoviště jsi jako přednosta a proděkan fakulty vedl řadu let a v průběhu této doby jsi vychoval řadu vynikajících chirurgů, zavedl řadu chirurgických programů, rozvíjel jsi pracoviště v kontextu medicínských pokroků a vizí. Pro mnoho pracovníků zůstaneš vzorem vynikajícího chirurga, vynikajícího kolegy a vynikajícího člověka. Přeji Ti do dalších let hodně zdraví, štěstí a všeho, co přinese radost Tobě i Tvým nejmilejším.
Pravostranná hemikolektomie s kompletní mezokolickou excizí a modifikovanou D3 lymfadenektomií – pilotní studie
Úvod: Principy kompletní mezokolické excize s centrální vaskulární ligací byly prvně publikovány Hohenbergerem et al., kteří uváděli slibné onkologické výsledky u karcinomu pravého kolon. Zachování integrity mezokolon je dnes zlatým standardem, nicméně stále není uzavřena debata ohledně rozsahu adekvátní lymfadenektomie. Námi užívaná modifikovaná D3 lymfadenektomie dosahuje vyššího počtu odebraných uzlin, a tím možný N upstaging pacienta. Avšak komplexnější výkon s sebou přináší celou řadu možných perioperačních komplikací. Metody: Do studie bylo zařazeno 28 pacientů operovaných roboticky s modifikovanou D3 lymfadenektomií v období 1/2023–12/2024 pro karcinom céka a vzestupného tračníku. Jako kontrolní byla zvolena skupina 59 pacientů operovaných v období ­1/2020–12/2022 otevřeným přístupem se standardní D2 lymfadenektomií. Jednotlivé vstupní parametry pro obě skupiny jsou srovnatelné. Výsledky: Operační čas u roboticky asistovaného přístupu byl signifikantně delší než u resekce otevřené (p < 0,001). Krevní ztráta byla srovnatelná pro obě skupiny. Celková délka pooperační hospitalizace byla statisticky významně nižší ve skupině robotického přístupu (p = 0,011). Záchyt celkového počtu odebraných lymfatických uzlin byl významně vyšší ve skupině rozšířené lymfadenektomie (p = 0,002). V miniinvazivní skupině se nevyskytla žádná infekce rány, zatímco v otevřené skupině těchto pacientů bylo 17 %. Výskyt pooperačního paralytického ileu byl v robotické skupině nižší (10 vs. 27,1 %; p = 0,146). Závěr: Prezentované pilotní výsledky naznačují, že roboticky asistovaná kompletní mezokolická excize s modifikovanou D3 lymfadenektomií u karcinomů pravého kolon je bezpečnou metodou, která nezvyšuje riziko peroperačních vaskulárních poranění a pooperačních komplikací jako paralytický ileus, infekt v ráně, čímž zkracuje celkovou dobu hospitalizace. doi: 10.48095/ccrvch2025495
Chirurgická anatomie malé pánve jako podklad techniky totální mezorektální excize
Technika totální mezorektální excize (TME) se od svého uvedení v 80. letech 20. století stala široce přijímanou součástí resekčních výkonů pro karcinom rekta. Kvalita TME je dodnes jedinou možností, jak může chirurg ovlivnit onkologické výsledky chirurgické léčby karcinomu rekta. Nezbytnou podmínkou správného technického provedení TME je znalost chirurgické anatomie malé pánve, především pánevních fascií, cévního zásobení a lymfatické drenáže konečníku. Funkční výsledky resekcí rekta jsou též dány pečlivou preparací a respektováním anatomie pánevních autonomních nervových pletení. Autoři ve svém sdělení definují základní anatomické struktury a termíny, vč. méně známých eponym, která jsou užívána v chirurgii rekta. Závěrem uvádějí postup TME založený na chirurgické anatomii malé pánve, tj. respektující příslušné vývojové mezivrstvy a anatomické struktury. doi: 10.48095/ccrvch2025339
Předoperační antisepse operačního pole a riziko anafylaxe
V průběhu času prokázala předoperační antisepse chirurgického místa významný pokrok jak v porozumění, tak v praktické aplikaci antiseptických postupů. Infekce chirurgického místa jsou stále jednou z nejvýznamnějších komplikací v poskytování zdravotní péče. Zdroj infekce může být buď endogenní z vlastní bakteriální flóry pacienta, nebo exogenní. Intervence ke snížení rizika SSI jsou nezbytné. Předoperační antisepse v místě operace je kritickým krokem v prevenci infekce v místě operace. V současnosti jsou nejpoužívanějšími antiseptiky chlorhexidin a povidon-jod. Tento článek popisuje současné postupy, účinnost různých antiseptických látek a doporučení pro klinickou praxi. Výsledky naznačují, že použití chlorhexidinu s alkoholem snižuje výskyt SSI více než povidon-jod, což podporuje doporučení pro jeho širší použití v chirurgické praxi. Používání antiseptik na denní báze může způsobit alergickou senzibilizaci, která vede k následné expozici během operace a může tak u některých pacientů vyvolat anafylaktické reakce. Studie NAP6 (National Audit Project 6: Perioperative Anaphylaxis) uvádí výskyt anafylaxe chlorhexidinu 0,78 na 100 000 expozic. Při výběru antiseptického roztoku pro přípravu operačního pole je důležité vzít v úvahu i možné riziko anafylaktické reakce, která může pacienta velmi ohrozit. doi: 10.48095/ccrvch2025441
Výsledky on-line dotazníku spokojenosti účastníků 2. národního chirurgického kongresu 2025
Níže najdete výsledky on-line dotazníku spokojenosti účastníků 2. národního chirurgického kongresu 2025 stran odborné části a celkové organizace této odborné akce. Výbor ČCHS ČLS JEP děkuje všem, kteří si našli čas a anketu vyplnili.
Ženy v chirurgii na Národním chirurgickém kongresu 2025: věda, zkušenosti i odvaha mluvit nahlas
Druhý ročník Národního chirurgického kongresu, který se konal 14.–16. května 2025 v Olomouci, přinesl bohatý odborný program a otevřel prostor i pro témata, která v chirurgických kruzích tradičně zůstávají poněkud stranou. Jedním z nich je zastoupení žen v chirurgii a jejich zkušenosti nejen na operačním sále, ale také ve vědě, akademickém prostředí či při každodenním slaďování náročné profese s osobním životem. Sekce ženy v chirurgii ČCHS ČLS JEP připravila dva tematicky propojené, ale rozdílně laděné bloky – dopolední interaktivní workshop a odpolední odbornou sekci. Oba přinesly kombinaci praktických informací, sdílení zkušeností a diskuze nad tématy, která v tradičním chirurgickém programu často chybí. Workshop: Jak nedělat vědu z vědy aneb praktické minimum pro chirurgy Workshop se konal ve středu 14. května dopoledne a nesl podtitul, který přesně vystihl jeho cíl: nabídnout chirurgům srozumitelný, prakticky využitelný úvod do vědecké práce a akademického světa – bez složitých vzorců a bez zbytečné „vědy z vědy“. Program otevřely Barbora East a Dana Sochorová, které účastníky přivítaly jménem organizátorek a sponzorů akce (Medtronic, Johnson & Johnson, B. Braun, Aspironix a Alfasigma) a zároveň nastínily motivaci za vznikem celého bloku. Prvním přednášejícím byl Otakar Fojt, vědecký atašé britského velvyslanectví, který nabídl fascinující pohled na mezinárodní vědeckou diplomacii, spolupráci napříč kontinenty i důležitost propojení medicíny s politikou, ekonomikou a výzkumem a také vtipný náhled na roli náhody v takto exponované profesi. Jeho zamyšlení nad tím, proč je věda důležitá nejen pro lékaře, ale i pro společnost jako celek, otevřelo diskuzi o roli chirurgů ve veřejném prostoru. Miloslav Klugar pokračoval praktickým návodem, jak vytvořit kvalitní systematický přehled nebo guidelines a proč se do takových projektů nebát zapojit i v rámci menšího týmu nebo studentského zájmu. Josef Šilhavík doplnil velmi praktickým přehledem, jak se vyznat v citačních databázích, a ukázal, že správně citovat není jen formální povinnost, ale i způsob, jak přispět k vědeckému dialogu. Druhá část workshopu probíhala v anglickém jazyce. Mohamed Rabie se zaměřil na specifika chirurgického výzkumu – ať už jde o přístup k datům, typy studií, nebo etické a praktické bariéry, které chirurgii odlišují od ostatních oborů, a Theophilus Teddy Kojo Anyomih přinesl inspirativní příklady úspěšné mezinárodní spolupráce z Global Surgery Unit v Birminghamu i konkrétní tipy, jak začít s výzkumem i bez grantů a velké infrastruktury. Workshop se nesl ve velmi přátelské, otevřené atmosféře a umožnil účastníkům nejen získat cenné informace a inspiraci, ale i klást otázky a navazovat nové kontakty. Děkujeme všem, kteří přišli, mluvili, ptali se nebo jen naslouchali. A těšíme se na další ročník – nejen s novými tématy, ale i s novými tvářemi a nápady. doc. MUDr. Barbora East, Ph.D., FEBS AWS Sekce ženy v chirurgii ČCHS ČLS JEP
Workshop: ERAS téměř na dosah, a přece tak daleko – jak na to?
V rámci 2. národního chirurgického kongresu se ve středu 14. 5. 2025 dopoledne konal workshop zaměřený na koncepci ERAS (Enhanced Recovery After Surgery). Byl koncipován ve snaze spojit současné teoretické poznatky a doporučení s implementací do každodenní chirurgické praxe. Desítka přednášejících se v 3hodinovém bloku věnovala vybraným kapitolám celého perioperačního období. Na úvod zazněla přednáška o prehabilitaci (Ryska O., Lancaster), která zdůraznila fyzickou přípravu před hospitalizací. Prehabilitace prokazatelně zvyšuje fyzickou kondici, a pacient tak z toho v pooperačním období profituje. Problémem implementace zůstává méně aktivní postoj pacientů k doporučení, někdy skutečná fyzická i mentální limitace nemocného. Následovalo sdělení dvou nelékařských zdravotnických pracovníků (Navrátilová M., Gorgol K., Havířov) – v první části byla popisována každodenní činnost ERAS sestry na chirurgickém pracovišti, která jednak koordinuje předoperační došetření a přípravu jednotlivého pacienta, jednak navazuje se samotným pacientem úzký osobní kontakt, který je nemocným pozitivně vnímán. V druhé části fyzioterapeut na názorných videoukázkách popisoval předoperační edukaci pacienta pro časné poope­rační období. Korekce předoperační anemie (Grolich T., Brno) bylo tématem další prezentace, která podala jasné důkazy pozitivního vlivu korekce na pooperační výsledky. Indikace a dávkování se mohou lokálně lišit, přesto by měly být nedílnou součástí předoperační přípravy. Problémem může být hrazení aplikace nitrožilního železa samotným pacientem. Stále aktuálním krokem v ERAS koncepci je praktické zavedení zkrácené doby lačnění a žíznění do běžného provozu na chirurgickém pracovišti (Slováček R., Vsetín) a jeho akceptace anesteziology. Právě mezioborový konsenzus je nutnou podmínkou úspěšné implementace. Vedle ovlivnění pooperační inzulinové rezistence je předoperační sipping spojen se snížením pacientovy stresové zátěže. O pozitivním vlivu indikovaného profylaktického podávání antibiotik není pochyb (Šerclová Z., Praha), přesto v praxi může být problematické samo dodržení doporučené doby aplikace těsně před výkonem. Byla diskutována i otázka dávky a doby profylaxe. Po přestávce byla tématem tekutinová bilance v den operace a v prvních dnech po výkonu (Satinský I., Havířov). Tradiční hypervolemie je spojena s výraznými nežádoucími účinky. Proto byla nahrazena spíše restriktivním přístupem k i.v. aplikaci krystaloidními roztoky s cílem nepřekročit tekutinovou bilanci o více než 2,5 l/den. Jedním z nežádoucích vlivů hyperhydratace může být i pooperační ileus, stále častý po velkých operačních výkonech. V tomto sdělení (Ryska O., Lancaster) byly prezentovány možné způsoby, jak pozitivně ovlivnit pooperační střevní motilitu – od před­operační/pooperační medikace přes časné zatížení stravou po nutnou pohybovou aktivitu. S bohatou fotodokumentací byla následná přednáška týkající se hojení operační rány (Páral M., Brno), kde byly prakticky popisovány možnosti i zkušenosti s preventivním použitím negativního podtlaku na operační ránu. Závěrečná přednáška byla věnována ERAS protokolu u pankreatikoduodenektomie (Vinklerová K., Hradec Králové). Z výsledků vlastní studie na pracovišti byly identifikovány faktory vedoucí k selhání protokolu. Celý blok ERAS měl dostatečnou časovou kapacitu i přátelskou atmosféru, což vedlo k plnohodnotné výměně názorů i vlastních zkušeností. MUDr. Igor Satinský, Ph.D. za Pracovní skupinu ERAS ČCHS ČLS JEP
Workshop: Ultrazvuk v chirurgii s hands-on nácvikem
Ultrazvukové vyšetření se stalo nedílnou součástí diagnostického procesu prakticky ve všech oborech medicíny – urologie, gynekologie, neurochirurgie, ORL aj. Chirurgie zatím tuto metodu, která představuje „třetí oko“ v diagnostice, nezařadila rutinně do svého armamentaria. Po předchozích pěti úspěšných kurzech zaměřených na zvládnutí základů chirurgického ultrazvukového vyšetření uspořádala Sekce HPB chirurgie ČCHS ČLS JEP (ČCHS) pod vedením prof. M. Oliveria v rámci předkongresových workshopů další vzdělávací akci, kde se účastníci naučili zvládat základy abdominálního vyšetření dutiny břišní a FAST v traumatologii. Spolu se zkušenými lektory MUDr. A. Nikovem a MUDr. D. Girsou byl kurz zakončen punkcí a drenáží ložisek pod ultrazvukovou kontrolou, kterou si každý opakovaně vyzkoušel. Věříme, že všichni účastníci kurzu od této chvíle používají ultrazvuk ve své každodenní praxi a těšíme se na další setkání s ostatními kolegy, kteří mají zájem zvládnout základy ultrazvukového vyšetření v některém z dalších kurzů, které pořádá Sekce HPB chirurgie ČCHS. prof. MUDr. Martin Oliverius, Ph.D., FEBS předseda Sekce HPB chirurgie ČCHS ČLS JEP
Vážené kolegyně, vážení kolegové, na první pohled by se mohlo zdát, že předkládané číslo Rozhledů v chirurgii je určeno pro cévní chirurgy. Opak je pravdou, autorské týmy všech publikací se snaží velmi zjednodušeně prezentovat tematiku karotické chirurgie pro všeobecnou chirurgickou veřejnost. Karotická endarterektomie, která se provádí více než 70 let, je dnes velmi častou operací, bereme ji jako běžný výkon preventující cévní mozkovou příhodu, který nemocný často podstoupí v lokoregionální anestezii z malého řezu a první pooperační den se dožaduje dimise. Přesto každý zkušený cévní chirurg má k tomuto výkonu výrazný respekt, protože si je vědom možných peroperačních i pooperačních komplikací. Zatímco v minulosti se věhlasní chirurgové hádali, kdo provedl první karotickou endarterektomii, dnes probíhá často vzrušená diskuze nad indikačními kritérii u asymptomatických pacientů a nad tím, kdo má tento výkon provádět (cévní chirurg/neurochirurg), v jaké anestezii (celková/lokoregionální), jaká technika má být zvolena (klasická, se záplatou či bez, everzní) atd. Je tedy patrné, že se jedná o velmi aktuální téma, které může být zajímavé i pro chirurga, který tento výkon neprovádí. V uvedených publikacích si neklademe za cíl rozsoudit tyto spory, ale chceme přinést různé pohledy na danou problematiku. Cíl nás všech je jistě identický, totiž správně selektovaný a úspěšně odoperovaný pacient bez zásadních komplikací. V posledním souhrnném článku je prezentován nový Populační pilotní program screeningu aneuryzmatu abdominální aorty v České republice, který byl spuštěn v tomto roce. Jedná se o program, na kterém spolupracoval široký tým řady odborných společností a klade si za cíl snížit počet rupturovaných výdutí na břišní aortě. I tato informace je podle mého názoru důležitá nejen pro každého chirurga, ale i pro každého lékaře. Věřím, že vás toto číslo Rozhledů v chirurgii zaujme. Všem čtenářům přeji klidné léto a zaslouženou dovolenou strávenou v kruhu svých blízkých. prof. MUDr. Jiří Moláček, Ph.D. Chirurgická klinika LF UK a FN Plzeň
ChatGPT-4o v dětské chirurgii a urologii: současné možnosti a limity v každodenním použití v prostředí českých nemocnic
Tento narativní přehledový článek popisuje možnosti a limity využití jazykového modelu ChatGPT-4o v dětské chirurgii a urologii v prostředí českých nemocnic. Na základě rešerše 45 odborných a mediálních zdrojů publikovaných mezi lety 2023 a 2025 článek vysvětluje základní principy fungování chatbota a rozděluje možnosti využití ­ChatGPT-4o na reálné v současné praxi a potenciální v blízké budoucnosti. Model může sloužit jako nástroj ve výuce mediků a lékařů v přípravě na specializaci nebo jako užitečný asistent při psaní akademických prací. ChatGPT-4o lze využít v komunikaci s dětmi a jejich rodiči jako srozumitelný zdroj informací a odpovědí na laické otázky v přípravě před vyšetřením a operací. Lze využít jako nástroj sběru dat v monitorování dlouhodobých komplikací, kvality života a subjektivního vnímání perioperačního období. Lékařům může pomoci jako konzultační nástroj v diagnostickém a vyšetřovacím postupu nebo při psaní ambulantních zpráv a operačních protokolů. Mezi potenciální využití chatbota v budoucnosti patří integrace všech klinických údajů o pacientovi, generování přijímacích a propouštěcích zpráv nebo role intraoperativního multimodálního AI asistenta. Diskutována jsou etická rizika, zejména v oblasti autorství, spolehlivosti výstupů a ochrany osobních údajů. Zmíněna je zaváděná evropská legislativa v použití AI nejen ve zdravotnictví. Autoři na základě osobní zkušenosti doporučují zapojení nejnovějšího modelu ChatGPT jako užitečného podpůrného nástroje v každodenní praxi dětských chirurgů a věří, že časem bude praktická využitelnost chatbotů nadále narůstat. doi: 10.48095/ccrvch202620