Rozhledy v chirurgii jsou celostátní odborný měsíčník České chirurgické společnosti ČLS JEP, do něhož mohou přispívat čeští i zahraniční lékaři všech chirurgických profesí články v českém, slovenském a anglickém jazyce. Přináší originální i přehledové práce z oblasti klinické i experimentální chirurgie a kazuistiky. Časopis publikuje zprávy z kongresů, referuje o nových knihách, oznamuje odborné konference a další aktuality. Časopis je nedílnou součástí knihovny všech lékařů v oboru. První číslo našeho časopisu s názvem „Rozhledy v chirurgii a gynekologii“ bylo vydáno při příležitosti 1. sjezdu nově založené Československé společnosti chirurgicko-gynekologické v Praze 2.–4. dubna 1921. Od roku 1936, po vzniku Československé gynekologicko – porodnické společnosti, došlo k plnému oddělení odborné problematiky a časopis se jmenuje Rozhledy v chirurgii.Rozhledy v chirurgii jsou recenzovaným časopisem České chirurgické společnosti, registrovaným v seznamu uznávaných recenzovaných časopisů Rady vlády pro VVI, jsou uváděny v 6 mezinárodních databázích, volně dostupnými zejména v U.S. National Library of Medicine, National Institutes of Health (PubMed/MEDLINE). Zaměřením se jedná o chirurgický časopis, který uvádí souhrnná sdělení, původní práce, kazuistiky a zprávy chirurgů a odborníků chirurgii příbuzných oborů a to v češtině, slovenštině a angličtině.Vychází měsíčně, pro členy České chirurgické společnosti jsou součástí členského poplatku, pro nečleny jsou dostupné v tištěné podobě v rámci předplatného. Nakladatelem je Česká lékařská společnost JEP, vydavatelem je Care Comm s.r.o. V souladu s požadavky kladenými na kvalitní odborný časopis a v zájmu zlepšení služby jak pro autory, tak i pro recenzenty a redakční radu, používá od ledna 2018 nový redakční systém.
Komentář k článku Ruptura serózy žaludku při pankreatické pseudocystě jako příčina hemoperitonea
Vážená redakce, rád bych se vyjádřil k výše uvedené kazuistice. Autoři popisují řešení krvácení do dutiny břišní, jehož zdrojem byla ruptura serózy žaludeční stěny. Jednalo se nepochybně o komplikovanou klinickou situaci u pacienta s abúzem alkoholu, pankreatickou pseudocystou a podezřením na pseudoaneurysma arteria lienalis jako možný zdroj krvácení. Vzhledem k tomuto podezření byla zvažována radiologická intervence, která však nakonec indikována nebyla. Pro podezření na recidivu krvácení a možný zdroj v oblasti sleziny byl stav řešen chirurgicky. Při operační revizi byla nalezena krev především v oblasti bursy omentalis a pankreatické pseudocysty. Jako aktivní zdroj krvácení byla identifikována podélná trhlina žaludeční stěny, která zároveň tvořila stěnu pseudocysty. Operatér v této situaci zvolil – dle mého názoru – zbytečně extenzivní řešení zahrnující totální gastrektomii, resekci kaudy pankreatu s pseudocystou a splenektomii s rekonstrukcí pasáže formou ezofagojejunoanastomózy dle Rouxe.
Sekce mladých chirurgů ČCHS ČLS JEP – první rok ve funkci
Nově zvolený výbor Sekce mladých chirurgů ČCHS ČLS JEP (SMCH) zahájil své funkční období v lednu 2025. Rádi bychom proto informovali členy společnosti o dosavadních aktivitách sekce i o nejbližších plánech. Činnost SMCH soustředíme do několika tematických okruhů.
Zprávy z České chirurgické společnosti ČLS JEP
Soutěž o nejlepší práce publikované v Rozhledech v chirurgii v roce 2025
Vážení čtenáři, dovolujeme si vás informovat o výsledcích soutěže o nejlepší práce publikované v Rozhledech v chirurgii v roce 2025 v kategoriích Souhrnné sdělení, Původní práce a Kazuistika. Ocenění budou předána v rámci letošních Pražských chirurgických dní při příležitosti konání valné hromady ČCHS ČLS JEP v pondělí 27. 4. 2026 v čase 17:00–18:00. Za redakční radu časopisu Rozhledy v chirurgii prof. MUDr. Václav Liška, Ph.D.
Prof. MUDr. Jiří Šnajdauf, DrSc. (5. 1. 1949 – 21. 1. 2026)
S hlubokým zármutkem jsme přijali zprávu, že dne 21. ledna 2026 po krátké vážné nemoci zemřel prof. MUDr. Jiří Šnajdauf, DrSc., jedna z nejvýznamnějších osobností české dětské chirurgie, respektovaná napříč Evropou i světem. Prof. Jiří Šnajdauf se narodil 5. ledna 1949 v Praze. Vystudoval fakultu všeobecného lékařství v Praze a po promoci v roce 1973 nastoupil na chirurgické oddělení prof. Kosteleckého v Českých Budějovicích. Na tomto oddělení získal pevné základy klasické chirurgie, z nichž čerpal po celý další profesní život. Na českobudějovickou chirurgii nikdy nezapomněl a dlouhodobě udržoval přátelské vztahy s tamním primářem MUDr. Vojtěchem Loudou. Od roku 1977 spojil prof. Šnajdauf svou celoživotní odbornou dráhu s Klinikou dětské chirurgie 2. LF UK a FN Motol. Tady pod vedením prof. Miroslava Kabelky postupně rozvinul svůj talent dětského chirurga, učitele i organizátora. V letech 1990–2016 působil jako přednosta kliniky, kterou vedl více než 26 let. Pod vedením prof. Šnajdaufa se profilovala jako špičkové centrum novorozenecké a komplexní dětské chirurgie, vč. hrudní chirurgie, proktologie, traumatologie, onkochirurgie a urologie. V roce 2017 předal vedení svému nástupci a dále na pracovišti zůstal jako konzultant. Prof. Šnajdauf byl výborný chirurg – technicky precizní, rozhodný a zároveň mimořádně citlivý k potřebám dítěte a rodiny. Těžiště jeho odborného zájmu představovaly operace vrozených vad, dětská onkochirurgie a zejména operace nádorů jater u dětí. Výsledky FN Motol v léčbě hepatoblastomu patří k nejlepším v Evropě. Zásadně přispěl k rozvoji hepatobiliární a pankreatické chirurgie v dětském věku. Do praxe dětské chirurgie uvedl duodenum šetřící resekci hlavy pankreatu, výkon dnes často citovaný v učebnicích i odborné literatuře. K jeho trvalému odkazu patří i rozvoj operativy vrozených deformit hrudní stěny. Po stovkách pacientů operovaných klasickou otevřenou technikou podle Welche/Ravitche rozšířil spektrum výkonů o miniinvazivní korekci vpáčeného hrudníku dle Nusse. Otevřel tak cestu metodě, která se stala standardní součástí péče o děti s touto deformitou hrudní stěny.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, mladí chirurgové i chirurgyně sní o tom, že budou svým pacientům poskytovat prvotřídní péči, osvojí si umění chirurgie a že je to nebude nutně stát přespříliš obětí – ve formě ztráty vazeb na partnery, potomky a další blízké vztahy. Tak jak to často slýchají od skvělých, ale i vícekrát rozvedených starších kolegů. Sní také o tom, že se postupně upraví věci, které jsou již v jiných oborech obtížně představitelné nebo zcela nepřijatelné. A to nikoli proto, že bychom si chtěli medicínu zjednodušovat, ale proto, že chceme, aby byla bezpečná, předvídatelná a dlouhodobě udržitelná. Nemohu mluvit za všechny, vize jsou u každého individuální. Jsem si však jistý jedním – neznám mladého chirurga, který neprahne po vědomostech a dovednostech. Každý by si přál předvídatelný, objektivní a strukturovaný vzdělávací program založený na skutečně získaných a smysluplných kompetencích, nikoli systém zakončený pouze časovým limitem a formálním splněním předepsaných výkonů.
Významné jubileum MUDr. Miroslavy Králové, Ph.D.
MUDr. Miroslava Králová, Ph.D., se narodila 15. ledna 1936. V roce 1954 maturovala na Střední zdravotní škole v Hradci Králové a v období let 1959–1965 studovala na Lékařské fakultě Karlovy univerzity v Hradci Králové. Po promoci nastoupila na Chirurgickou kliniku vedenou prof. MUDr. Jaroslavem Procházkou, DrSc. Na této klinice si osvojila základy chirurgického myšlení, operační techniky a etiky na principech Bedrnovy královéhradecké chirurgické školy. Hradci Králové zůstala věrná po celý svůj profesionální život. Od roku 1970 se zcela věnovala oboru dětské chirurgie, první roky jako sekundární lékařka ordinariátu dětské chirurgie, který vedl MUDr. Hvězdoslav Stefan, CSc., a od roku 1982 jako zástupkyně primáře samostatného Oddělení dětské chirurgie. MUDr. Stefan se stal jejím celoživotním vzorem, zasvětil ji do krásy a umění dětské chirurgie. V roce 1976 složila nástavbovou atestaci z dětské chirurgie. Po odchodu doc. Stefana do důchodu byla jmenována do funkce primářky oddělení, tuto pozici zastávala od 1. 1. 1990 do 31. 12. 2002. Za jejího vedení odborný růst pracoviště kopíroval rozvoj oboru ve světě a jeho postupnou specializaci. Kladla důraz na miniinvazivitu v operační léčbě a podporovala multidisciplinární péči o chirurgicky nemocné dítě. Postupně zlepšila technické a materiální vybavení pracoviště, se svými spolupracovníky zaváděla nové diagnostické i operační metody a perioperační výživu systémem all­‑in­‑one. To vše umožnilo u některých diagnóz snížit věk operovaných dětí a operovat novorozence s nízkou porodní hmotností, některé původně dvoudobé nebo trojdobé operace mohly být prováděny v jedné době. Použití lineárních a cirkulárních staplerů vedlo k inovaci operačních metod v kolorektální chirurgii, zejména u Hirschsprungovy choroby. Ve spolupráci s gastroenterology dětské kliniky začala operačně řešit nespecifické střevní záněty, pro Crohnovu chorobu operovala 38 dětí a mladistvých. Primářka Králová následně vedla své spolupracovníky k další specializaci v oboru dětské chirurgie. Pod vedením MUDr. Jaroslava Koudelky, CSc., se začala rozvíjet laparoskopie v dětské chirurgii. MUDr. Jindřich Preis, Ph.D., se věnoval zejména traumatologii. Pod vedením primářky Králové se pracoviště stalo jedním z center vysoce specializované péče pro dětské úrazy v České republice. Od roku 2003, kdy se stala emeritní primářkou Oddělení a následně Kliniky dětské chirurgie a traumatologie v Hradci Králové, nadále dochází mezi své spolupracovníky a předává jim své zkušenosti a znalosti.
Centralizace v chirurgii – jak to vidí okresní chirurg?
Studie konzistentně prokazují, že high­‑volume centra a high­‑volume surgeons dosahují lepších výsledků, nižší mortality a menšího výskytu komplikací. Centralizace složitých výkonů je logickým krokem. Ale mladí lékaři odmítají nastupovat do menších zařízení, preferují prestižní centra s moderním vybavením a možností superspecializace. K tomu podpora pro jednodenní chirurgii – další únik pacientů a lékařů z běžné chirurgie. Co zbude na okresní chirurgii za pacienty a kdo se o ně bude starat? Kde se budou učit mladí chirurgové základní řemeslo, když velká část zmizí z běžných nemocnic do center nebo do jednodenní privátní praxe?
10. sympozium Střešovických videokazuistik
Prvního prosince 2025 proběhlo pod odbornou garancí prof. MUDr. Mojmíra Kasalického, CSc., doc. MUDr. Radka Pohnána, Ph.D., a Sekce endoskopické a miniinvazivní chirurgie při České chirurgické společnosti ČLS JEP jubilejní 10. sympozium Střešovických videokazuistik. Akce přivítala 73 účastníků z celých Čech a Moravy a nabídla bohatý program čtyř bloků přednášek zaměřených na miniinvazivní chirurgii, z nichž třetina se věnovala robotickým výkonům. Odborná sdělení pokrývala široké spektrum témat – od problematiky kýl, žlučových cest a kolorektální chirurgie až po robotické operace cév, žaludku, pankreatu či jater. Součástí byla také bariatrická problematika. Celé setkání provázela živá a podnětná diskuze, která potvrdila význam tohoto sympozia pro další rozvoj moderních chirurgických postupů. Poděkování patří všem přednášejícím i účastníkům za inspirativní atmosféru a organizátorům za hladký průběh. Těšíme se na další ročník, který se bude konat 2. 12. 2026. doc. MUDr. Lubomír Martínek, Ph.D. předseda Sekce endoskopické a miniinvazivní chirurgie ČCHS ČLS JEP
AI in surgery: Japanese digital healthcare transformation integration in medical education and clinical practice
Dne 27. listopadu 2025 se na 3. lékařské fakultě Univerzity Karlovy uskutečnila odborná vzdělávací akce zaměřená na využití virtuální reality, umělé inteligence a 3D modelování v chirurgii a medicínském vzdělávání, organizovaná ve spolupráci se Sekcí HPB chirurgie a Sekcí mladých chirurgů ČCHS ČLS JEP. Hlavní část programu tvořila odborná přednáška zahraničních hostů z Japonska Prof. Daisuke Tomity a Dr. Mohameda Abdelhakima věnovaná aktuálním trendům digitální transformace zdravotnictví a praktickému využití virtuální reality (VR) a AI technologií v pregraduálním i post­graduálním vzdělávání chirurgů. Přednášky se zúčastnilo více než 140 posluchačů zahrnujících studenty medicíny, lékaře v přípravě i zkušené klinické chirurgy. Na přednáškový blok navázaly dva praktické hands­‑on workshopy, které umožnily účastníkům přímou práci s VR nástroji, 3D modely a simulačními technologiemi. Workshopů se zúčastnilo celkem 60 osob, z toho 30 lékařů a 30 studentů medicíny. Účastníci ocenili zejména praktickou orientaci workshopů, možnost individuální práce s technologiemi a diskuzi nad reálnými klinickými scénáři. Akce se setkala s velmi pozitivním ohlasem ze strany účastníků i odborné veřejnosti a potvrdila rostoucí význam moderních digitálních technologií v chirurgii a medicínském vzdělávání. Zároveň podpořila mezinárodní spolupráci v oblasti výuky a inovací v chirurgii a otevřela prostor pro další společné projekty v této oblasti, na kterých nyní intenzivně pracujeme. prof. MUDr. Martin Oliverius, Ph.D., FEBS předseda Sekce HPB chirurgie ČCHS ČLS JEP MUDr. Tomáš Sychra předseda Sekce mladých chirurgů ČCHS ČLS JEP
Vážené kolegyně, vážení kolegové, dovolte mi, abych vás jménem výboru České chirurgické společnosti ČLS JEP (ČCHS) pozdravil a stručně informoval o činnosti výboru za uplynulý rok. Byl to rok, do kterého naše společnost vstoupila s novým výborem i jeho předsedou. Jsem velmi rád, že jsem se v roli předsedy mohl vždy spolehnout na neobyčejnou podporu svých místopředsedů, vědeckého sekretáře, pokladníka a také všech členů výboru ČCHS – moc za to děkuji. Jejich názory a rady byly pro mne velmi důležité a inspirující. Letos se konal 2. národní chirurgický kongres, který byl podle vašich reakcí velmi úspěšný. Přesto jsme obdrželi spoustu podnětů a doporučení – budeme s nimi pracovat při přípravě dalšího ročníku (05/2027, Praha). Výbor ČCHS se musel rovněž vypořádat s mnoha výzvami, opětovně obhajovat koncept centralizace nejzávažnějších maligních onemocnění, resp. čelit opačným názorům v této oblasti. Jednali jsme o problematickém vykazování některých roboticky asistovaných výkonů – v této souvislosti proběhla celá řada jednání s odbornými společnostmi, MZ ČR, plátci zdravotní péče a dalšími subjekty.
VI. interaktivní sonografický kurz pro chirurgy a praktický trénink
Ve dnech 11.–12. 11. 2025 proběhl již VI. sonografický kurz pro chirurgy s hands-on tréninkem pod vedením odborného týmu ve složení: prof. MUDr. Martin Oliverius, Ph.D., FEBS, as. MUDr. Andrej Nikov (Chirurgická klinika 3. LF UK a FN Královské Vinohrady), MUDr. David Girsa (Radiodiagnostická klinika 3. LF UK a FN Královské Vinohrady) a Ing. Luboš Petr (AURA Medical). V průběhu těchto 2 dnů se všichni seznámili s využitím ultrazvuku v chirurgii. Každou odbornou prezentaci následoval praktický trénink na kvalitních přístrojích CANON firmy AURA Medical. Všichni účastníci zvládli použití ultrazvuku v každodenní praxi. Na závěr si každý aktivně vyzkoušel biop­sii, punkci a drenáž ložisek pod ultrazvukovou kontrolou. Do dnešního dne se kurzu účastnilo již 60 chirurgů a dle naší zpětné vazby mnoho z nich začalo ultrazvuk aktivně používat ve své každodenní chirurgické praxi.
Kurz Basic Anastomotic Techniques se již podruhé uskutečnil v Simulačním centru SIMLEK Lékařské fakulty Ostravské univerzity, tentokrát ve dnech 13.–14. 11. 2025. Jeho cílem je rozšířit teoretické znalosti mladých chirurgů v oblasti střevních anastomóz a zároveň jim nabídnout možnost praktického nácviku. Certifikovaný kurz byl organizován ve spolupráci Sekce endoskopické a miniinvazivní chirurgie České chirurgické společnosti ČLS JEP (ČCHS), Fakultní nemocnice Ostrava, Fakultní nemocnice Motol a Lékařské fakulty Ostravské univerzity. Kvalita programu byla garantována ČCHS. Dvoudenní kurz zahrnoval teoretickou i praktickou část, během níž účastníci pod dohledem zkušených mentorů trénovali operační techniky na prasečích střevech. První den byl zaměřen na základní techniky otevřené konstrukce střevních anastomóz, vč. použití staplerů. Druhý den se účastníci věnovali nejprve nácviku laparoskopického šití na trenažérech a poté technice laparoskopické intrakorporální anastomózy. Praktická cvičení byla průběžně doplňována přednáškami zaměřenými na problematiku střevních anastomóz, operační techniky, pooperačních komplikací a jejich řešení. Na závěr obdrželi účastníci certifikát o úspěšném absolvování kurzu. Zpětnou vazbu s vesměs velmi pozitivním hodnocením poskytli prostřednictvím dotazníků. Všichni účastníci by kurz doporučili svým kolegům. Poděkování kromě mentorského týmu kurzu (prim. MUDr. Filip Pazdírek, Ph.D., prof. MUDr. Peter Ihnát, Ph.D., MBA, MUDr. Dmitrij Klymenko) patří také firemním partnerům – společnostem Aspironix a B. Braun – za jejich podporu a pomoc.
Třetí ročník kurzu Basic Laparoscopy proběhl v termínu ­4.–7. 11. 2025 v SIMLEKu: mladí chirurgové trénovali na simulátorech i na operačních sálech Fakultní nemocnice Ostrava. Kurz Basic Laparoscopy je pravidelně pořádán v Simulačním centru SIMLEK Lékařské fakulty Ostravské univerzity. Jeho cílem je nabídnout začínajícím chirurgům příležitost získat základní dovednosti v laparoskopické chirurgii, a to vč. nácviku nejčastěji prováděných laparoskopických výkonů. Kurz je certifikován a organizován ve spolupráci se Sekcí endoskopické a miniinvazivní chirurgie České chirurgické společnosti ČLS JEP (ČCHS), s Fakultní nemocnicí Ostrava a Lékařskou fakultou Ostravské univerzity. Kvalita programu je garantována Evropskou asociací endoskopické chirurgie a ČCHS. Během 3 let si kurz vybudoval pověst vyhledávaného vzdělávacího programu, který efektivně propojuje moderní simulační výuku s klinickou praxí.
Vážení čtenáři, s příchodem adventu je třeba začít bilancovat končící rok. V rámci Rozhledů v chirurgii se nám podařilo vás více vtáhnout do aktivní přípravy našeho společného časopisu. Jeho existence je bytostně spojena s chirurgickou veřejností a její potřebou být informován o novinkách a změnách v našem oboru a současně i vychovávat nastupující generace mladých chirurgů. Chci poděkovat všem, kteří články připravovali a snášeli naše připomínky a požadavky na doplnění a vylepšení těchto příspěvků. Můj dík patří i všem, kteří příspěvky oponovali a třeba i opakovaně, s rodičovskou trpělivostí vraceli tak, aby byly čtivější, zajímavější a úplné. Chci poděkovat i redakci Care Comm a sekretariátu ČCHS, zejména Mgr. Simoně Dorňákové a Mgr. Kateřině Divišové, za systematickou a nikdy nekončící práci, za jejich neodbytnost a pečlivost při přípravě našeho periodika. Jsem rád, že se nám v tomto společně s redakční radou a redakcí podařil velký krok k modernímu časopisu, který přispívá ke kultivaci naší chirurgické praxe. I v příštím roce bychom rádi v této praxi pokračovali, dále posouvali časopis blíž k vám čtenářům tak, aby reflektoval nejen vaše potřeby stran vzdělávání, ale i možnost publikovat témata dle vašeho uvážení a rozvahy. Připravujeme i nové rubriky, které přispějí k aktivní práci s časopisem. Na závěr mi dovolte vám a všem vašim blízkým popřát pohodové prožití adventu a Vánoc, plných společně stráveného času, abychom i v novém roce byli opět plni energie a zdraví, a tak připraveni prožít jej jako ještě plnější a krásnější než ten současný!
Popáleninový MASCAL – souborná kazuistika
Úvod: Zvládání velkého počtu vážně zraněných pacientů (massive casualties – MASCAL) je situace, se kterou se potýkají zdravotnické týmy ve válečných konfliktech a během katastrofických událostí. MASCAL je incident s hromadným příjmem zraněných, kdy počet zraněných převyšuje kapacitu a možnosti zdravotnického zařízení a který klade enormní nároky na práci zdravotnických týmů a efektivní řízení limitovaných lidských a materiálních zdrojů. Souborná kazuistika: V tomto sdělení popisujeme popáleninový MASCAL, který vznikl v Kábulu po výbuchu zásobníku plynu. Za 72 hod polní nemocnice ROLE 3 na základně v Kábulu přijala a ošetřila 71 pacientů s hlubokými popáleninami v rozsahu 5–90 % povrchu těla. Přes mimořádný rozsah tohoto neštěstí se podařilo díky etapovému systému poskytování péče a díky následné redistribuci popálených do dalších aliančních zdravotnických zařízení tuto situaci zvládnout. Závěr: Příjem hromadného počtu raněných s rozsáhlými popáleninami patří k medicínsky, organizačně i logisticky nejnáročnějším situacím, které kladou extrémní nároky na systém poskytování zdravotní péče. Situace MASCAL vyžaduje rychlou a koordinovanou reakci se stanovením priorit léčby a s připravenou strategií pro efektivní distribuci zdrojů personálu, zásob i vybavení. doi: 10.48095/ccrvch202635
Chirurg na druhém konci sítě: vojenská medicína vstupuje do éry telechirurgie
ychlý rozvoj digitálních technologií a dostupnost vysokorychlostních sítí otevírají nové možnosti pro dosud spíše vizionářskou oblast distanční operativy – telechirurgii. Vojenská nemocnice Brno dne 18. 9. 2025 zavedla privátní 5G síť a uskutečnila přenos operačního výkonu telemostem do Ústřední vojenské nemocnice Praha. Pilotní projekt prokázal, že moderní 5G řešení dokáže zajistit stabilní, bezpečný a vysoce kvalitní přenos operačních zákroků v reálném čase.
Vážené kolegyně a vážení kolegové, současná chirurgie prochází dynamickým vývojem a často čelí naprosto novým výzvám. Konfrontace generací, kterou dnes pozorujeme napříč společností, je sice méně akcentovaným chirurgickým tématem, přesto se jedná o problém, který si zaslouží naši plnou pozornost. Ještě nikdy v historii nenastala podobná situace jako dnes, kdy se na operačních sálech setkávají hned tři generace chirurgů s tak odlišnými názory, hodnotami, očekáváními a pracovními návyky.
Novelizace vyhlášky o stanovení činností, které může vykonávat lékař bez odborného dohledu po získání certifikátu o absolvování základního kmene chirurgického
Vážené kolegyně, vážení kolegové, Ministerstvo zdravotnictví České republiky (MZ ČR) vydalo dne 13. 10. 2025 vyhlášku č. 401/2025 Sb., kterou se mění vyhláška č. 561/2020 Sb., o stanovení činností, které může vykonávat lékař bez odborného dohledu po získání certifikátu o absolvování základního kmene chirurgického, a to s platností od 1. 1. 2026. Tato nová vyhláška výrazně rozšiřuje tzv. kompetence, které získá lékař po úspěšném ukončení chirurgického kmene a o kterých bychom Vás ve spolupráci s Výborem České chirurgické společnosti České lékařské společnosti J. E. Purkyně (ČCHS) a Akreditační komisí (AK) MZ ČR pro specializační obor chirurgie touto cestou rádi informovali.
Úvod: Krvácení z oblasti urogenitální traktu a retroperitonea patří mezi závažné a v některých případech i život ohrožující stavy. Znalost využití metod intervenční radiologie a jejich správná indikace v patologii horních a dolních močových cest nebo orgánů retroperitonea mohou zásadně ovlivnit morbiditu a mortalitu pacientů, u kterých selhala konzervativní terapie, nebo u pacientů neschopných podstoupit chirurgický výkon. Materiál: Provedli jsme retrospektivní analýzu pacientů indikovaných k vazografické intervenci pro patologii urogenitálního traktu v období 2016–2021. V analýze jsme se zaměřili na etiologii případů, technickou a klinickou úspěšnost a komplikace angioembolizace. Výsledky: V 5letém období jsme zaznamenali celkem 51 pacientů, u kterých byla provedena angiografie za účelem lokalizace arteriálního krvácení, případně diagnostika arteriovenózní malformace. U 46 pacientů (90 %) následně intervenční radiolog cíleně embolizoval zdroj aktivního krvácení. U pěti pacientů angiografie neprokázala jednoznačnou extravazaci, proto uzávěr tepny nebyl proveden. Technickou úspěšnost embolizace hodnotil intervenční radiolog jako stoprocentní ve všech případech. U dvou pacientů došlo v časovém rozmezí 24 a 72 hod od výkonu k recidivě krvácení a bylo nutné vazografii opakovat. Dominujícím patologickým nálezem byla ve více než 75 % případů hematurie, dále hematom retroperitonea, vč. perirenálního hematomu. V povodí renálních tepen bylo provedeno 24 embolizací, vnitřní pánevní tepny byly obliterovány v 21 případech. U jednoho pacienta urolog indikoval vazografii levostranné bulbární arterie penisu z důvodu vysokotlakého priapismu. Závěr: U hemodynamicky významného krvácení je jednou z možností léčby provedení vazografická embolizace krvácejících cév. Naše data potvrzují význam angioembolizace v případech závažného krvácení v močových cestách s dobrou snášenlivostí pacientů. doi: 10.48095/ccrvch2025446
Náhlé příhody břišní gynekologického původu
Tento článek se zaměřuje na gynekologické příčiny náhlých příhod břišních, které představují závažné akutní stavy vyžadující rychlou diagnostiku a léčbu. Popisuje jejich patogenezi, klinický obraz, diagnostické postupy a terapeutické možnosti. Jedná se o přehledový článek, jehož cílem je postihnout nejčastější důvody k akutní gynekologické intervenci a usnadnit diferenciální diagnostiku při práci v akutní zóně, zejména v chirurgické ambulanci. Gynekologické příčiny jsou zde rozděleny do tří základních skupin: neinfekční, infekční a náhlé příhody spojené s časným stadiem těhotenství. Podrobně je popsáno, co lze očekávat od laboratorních vyšetření a gynekologické transvaginální sonografie. U jednotlivých příčin je popsáno chirurgické řešení, které je v případě gynekologie laparoskopické. doi: 10.48095/ccrvch202657
Probiotika a synbiotika v perioperační péči u kolorektální chirurgie – budoucí součást ERAS protokolu?
Úvod: Kolorektální chirurgie je spojena s vysokým rizikem pooperačních komplikací, zejména infekčních. V posledních letech bývá často diskutován význam mikrobiomu v tomto kontextu. Probiotika a synbiotika jsou zkoumána jako možné prostředky modulace mikrobiálního prostředí a zlepšení chirurgických výsledků. Cíl: Tento přehledový článek shrnuje dostupné důkazy z randomizovaných kontrolovaných studií, metaanalýz a přehledů, které hodnotí vliv probiotik a synbiotik na výskyt komplikací a pooperační průběh u pacientů podstupujících kolorektální chirurgii. Dostupné studie ukazují, že podávání probiotik a synbiotik může snižovat riziko infekčních komplikací, modulovat systémovou zánětlivou odpověď, urychlit obnovu střevní pasáže a zkrátit dobu antibiotické terapie. Data o vlivu na anastomotický únik jsou zatím limitovaná. Intervence je dobře tolerována a nejeví se jako riziková. Závěr: Perioperační podávání probiotik či synbiotik představuje slibnou a nízkonákladovou intervenci v kolorektální chirurgii. Pro její zavedení do rutinní praxe je však nutné provést rozsáhlejší a standardizované studie, které verifikují efekt a určí optimální složení, dávkování a délku terapie. doi: 10.48095/ccrvch202675
Sexuální a reprodukční zdraví po chirurgických zákrocích – význam multioborové spolupráce
Úvod: Sexualita a reprodukční zdraví jsou v chirurgické praxi často opomíjené, přesto zásadně ovlivňují kvalitu života a výsledky léčby. Metody: Přehledová syntéza recentních doporučení (EAU 2025, AUA 2024, ISSM/ESSM, NCCN/ASCO) a klinických studií k dopadům kolorektálních, cévních a páteřních výkonů na sexuální a reprodukční funkce. Hlavní zjištění: Klíčové mechanizmy zahrnují autonomní denervaci, vaskulární a hormonální vlivy, bolest/jizvení a změnu tělesného obrazu. Nejrizikovější jsou pánevní onkovýkony (nízká přední resekce rekta, radikální prostatektomie/cystektomie). Intervence s nejvyšší přidanou hodnotou: časná „penile rehabilitation“ (PDE5i ± vakuová pumpa), zachování fertility (kryokonzervace gamet), u žen lokální estrogeny/lubrikancia a pánevní fyzioterapie; napříč pohlavími psychosexuální podpora a koordinovaná multidisciplinární péče. Závěr: Integrace sexuality a fertility do standardní perioperační péče (6krokový algoritmus: edukace, stratifikace rizika, zachování fertility, nerve-sparing, propouštěcí instrukce, kontrola v 6–12 týdnech) je v českých podmínkách proveditelná a zlepšuje funkční výsledky i spokojenost pacientů. doi: 10.48095/ccrvch202662
Obě naše spřátelené disciplíny – anatomie i chirurgie – jsou patrně stejně staré a podle možností byly společně a se střídavými úspěchy využívány od počátků starověké medicíny v různých podobách na celém světě. Celý tento proces česky asi nejlépe zobrazil a popsal ve své nedávno publikované více než 600stránkové monografii profesor Antonín Doležal (2021). Avšak od roku 1553, kdy tehdy 28letý (sic!) Andreas Vesalius vydal svoji Fabriku (700 stran), získala klasická popisná anatomie před chirurgií značný náskok, stejně jako základy patologie, které se začínaly tvořit už před koncem 18. století (Giovanni Battista Morgagni). Samotná obecná chirurgie, stejně jako traumatologie, a vlastně i operativní úseky gynekologie a porodnictví byly totiž ještě po dlouhou dobu ve svém rozvoji silně omezeny trvale slabou úrovní vědeckého poznání a potřebných technologií. Značnou brzdou v rozvoji chirurgie jako plnohodnotného lékařského a vědeckého oboru byly i administrativní bariéry, trvale a značně bránící jejímu včlenění do oficiálního medicínského kurikula. A tak na příkladu historie českých zemí je patrné, že teprve od zdravotnických reforem Josefa II. na konci 18. století a v prvních třech čtvrtinách století 19. postupně docházelo k odstraňování rigidních středověkých postulátů. Na druhé straně zaslouží velkého uznání trvalé snahy mnoha chirurgů, kteří se ve stejných dobách snažili o detailnější aplikaci mnoha anatomických poznatků do tehdejší chirurgie.
Vzpomínka na docenta MUDr. Jana Fantu, DrSc.
S hlubokým zármutkem oznamujeme, že nás 14. července 2025 navždy opustil emeritní přednosta Chirurgické kliniky 1. LF UK a FN Bulovka doc. MUDr. Jan Fanta, DrSc. Poslední měsíce svého života statečně bojoval s těžkou nemocí, obklopen a podporován svými nejbližšími. Docent Fanta (narozen 18. prosince 1950) dokončil Fakultu všeobecného lékařství Univerzity Karlovy v Praze v roce 1975. Profesní dráze chirurga se naplno věnoval od roku 1977. Po atestacích v letech 1979 a 1985 se aktivně zapojil do vědecké a publikační činnosti. V roce 1989 obhájil kandidátskou dizertační práci a v roce 1991 byl jmenován docentem chirurgie. Roku 1996 získal doktorát věd. Během své bohaté kariéry zastával významné pozice, mimo jiné jako přednosta Chirurgické kliniky FN Královské Vinohrady (1993–2008) a primář chirurgického oddělení Oblastní nemocnice Příbram (2008–2010). Od roku 2011 do roku 2024 vedl s krátkou přestávkou Chirurgickou kliniku 1. LF UK a FN Bulovka.
Aplikovatelnost rozšířené reality při jaterní resekci v rámci perioperačního použití
Úvod: Jaterní resekce patří k technicky nejnáročnějším výkonům břišní chirurgie a vyžaduje detailní znalost komplexní trojrozměrné anatomie. Rozšířená realita (augmented reality – AR) představuje moderní technologii, která umožňuje překrytí digitálních informací s reálným operačním polem a může sloužit jako nástroj pro perioperační navigaci. Metody: Byla provedena rešerše s využitím databází PubMed, MEDLINE a Cochrane, byly analyzovány studie publikované v období leden 2022 až srpen 2025. Zařazeny byly pouze články publikované v angličtině, které odpovídaly následujícím klíčovým slovům augmented reality, liver surgery, liver resection, hepatectomy, zaměřené na lidské subjekty s využitím technologie rozšířené reality (augmented reality – AR) během jaterní resekce. Celkem bylo identifikováno 133 studií. Po odstranění duplicit zůstalo 67 článků. Na základě stanovených kritérií bylo do finální analýzy zařazeno 10 studií, které byly shledány relevantními k danému tématu. Výsledky: Analyzované studie zahrnovaly celkem 649 pacientů, z toho u 245 byla během resekce využita AR. Pět studií bylo retrospektivních s kontrolní skupinou, tři single­‑arm a jedna prospektivní. Většina prací prokázala, že AR zlepšuje intraoperační orien­taci, usnadňuje lokalizaci lézí a může snížit krevní ztrátu i operační čas. U hluboko uložených ložisek vedlo použití AR k širším resekčním okrajům, vyšší míře R0 resekcí a nižší míře konverzí. Naopak dlouhodobé onkologické výsledky a výskyt pooperačních komplikací nebyly jednoznačně ovlivněny. Závěr: AR je bezpečná metoda, která má potenciál zvýšit přesnost jaterních resekcí a podpořit intraoperační rozhodování. Pro její rutinní zavedení do klinické praxe jsou však nezbytné rozsáhlejší prospektivní studie a další technologický rozvoj v oblasti registrace a korekce deformace tkání. doi: 10.48095/ccrvch202668
Okamžité rekonstrukce prsu implantátem u pacientek podstupujících mastektomii pro karcinom – přehledový článek
Okamžitá rekonstrukce prsu (immediate breast reconstruction – IBR) implantátem představuje moderní součást komplexní péče o pacientky podstupující mastektomii pro karcinom prsu. Tento přehledový článek shrnuje aktuální poznatky o indikacích, kontraindikacích, chirurgických technikách, komplikacích a výsledcích spojených s IBR implantáty. Ukazuje se, že vhodně indikovaná IBR významně přispívá k psychické pohodě pacientek, zkracuje dobu rekonvalescence a zlepšuje estetické výsledky. Indikací k IBR jsou především pacientky s nádory stadia T1–T2 bez metastáz. Naopak kontraindikací jsou pokročilé nádory, nutnost radioterapie, komorbidity jako diabetes mellitus, obezita či kuřáctví a nevhodná kvalita kožních laloků. Chirurgické přístupy zahrnují především metodu direct-to-implant, která spočívá v zavedení implantátu při jediné operaci. Mezi komplikace IBR patří infekce, serom, kapsulární kontraktura, kožní nekrózy a expozice implantátu. Výskyt těchto komplikací závisí na kvalitě tkání, operační technice i rizikových faktorech. Studie potvrzují, že správně provedená IBR neovlivňuje negativně onkologický výsledek ani neoddaluje následnou léčbu. V článku je dále diskutována ekonomická efektivita IBR a vysoká míra pacientské spokojenosti, zejména v oblasti tělesného obrazu, sexuality a psychosociální adaptace. doi: 10.48095/ccrvch202680
Lokální antibiotická profylaxe při rekonstrukci prsu prsními implantáty
Úvod: Lokální antibiotická profylaxe při rekonstrukci prsu implantáty je využívanou metodou, která by měla vést k redukci pooperační infekce, k redukci biofilmu a snížení výskytu kapsulární kontraktury vedoucí až ke ztrátě implantátu, nemoci z prsních implantátů nebo anaplastickému velkobuněčnému lymfomu spojenému s prsními implantáty. V současné době není jasně doporučen postup irigace ani konkrétní antibiotikum či kombinace antibiotik. Naší snahou je za pomoci dostupných studií sumarizovat znalosti o této problematice. Metody: Rešerše dostupných studií za užití databáze PubMed, Medline a vyhledávacího enginu / databáze Google Scholar zabývající se problematikou lokální antibiotické profylaxe při rekonstrukcích prsu implantátem. Výsledky: Bylo vybráno celkem sedm studií splňujících podmínky zařazení z celkem 79 článků. Bylo srovnáno celkem sedm různých irigačních roztoků antibiotik mezi všemi studiemi na 2 637 pacientech. Závěr: Závěry studií naznačují efektivitu lokální antibiotické profylaxe v prevenci ranných infekcí (surgical site infection) a vzniku kapsulární kontraktury. Ovšem metodika a design provedených studií vyvolává otázku, zda se do výsledků nemůže promítat bias a zda je lze považovat za dostatečně průkazné. Domníváme se, že tato problematika není dostatečně prozkoumána a že je na místě jasné prokázání její účinnosti kvalitními důkazy a následně definice konkrétního postupu a jeho zakotvení v oficiálních doporučeních. doi: 10.48095/ccrvch2025487
Lze skloubit náročnou práci profesora-chirurga se zájmy o gastronomii a enologii? Jasnou odpověď nám dává osobnost prof. MUDr. Ivana Čapova, CSc., který je mezi svými přáteli znám jako velký znalec a milovník dobrých jídel, která nejen rád ochutnává, ale dovede je i skvěle připravovat. K této zálibě patří naprosto neodmyslitelně i jeho rozsáhlé znalosti z oblasti enologie. Proto mu právem náleží označení gurmet. Jen pro vysvětlenou, slovo gurmet označuje člověka, který má vytříbený vkus pro jídlo a pití a vyhledává kvalitní, rafinované gastronomické zážitky. Je to vlastně znalec a labužník, který se vyzná v gastronomii, rozumí přípravě jídel a ví, jaká vína se k nim hodí. Často se zaměňuje s pojmem gurmán, ale gurmet klade větší důraz na znalosti, kvalitu a rozmanitost chutí.
Ad gloriam medicinae – k jubileu 70 let prof. MUDr. Ivana Čapova, CSc.
Profesor MUDr. Ivan Čapov je nejen vynikajícím lékařem a průkopníkem ve svém oboru, ale především člověkem s obrovským srdcem, vizionářem, který měnil svět nejen svým věděním, ale i laskavostí a pochopením pro druhé. Jeho inovátorství nespočívá pouze v nových metodách a přístupech v medicíně, ale především ve způsobu, jak přistupuje k lidem – s respektem, empatií a vírou v lepší budoucnost. Věda pro něj nebyla jen řemeslem, ale posláním. Po stáži v Národním onkologickém centru v Tokiu v roce 2003 zavedl metodu systematické mediastinální lymfadenektomie u bronchogenních nádorů, která se v České republice v té době ještě neprováděla. Dne 1. listopadu 2006 provedl společně s týmem I. chirurgické kliniky první robotickou plicní lobektomii u plicního nádoru nejen v České republice, ale v celé střední a východní Evropě. O tři roky později prezentoval robotickou chirurgii předním ruským profesorům chirurgie v Jekatěrinburgu. Byl také průkopníkem ve výuce – jako první v České republice zavedl videomediastinoskopii do klinické praxe a podílel se na zavedení simulací do výuky studentů Lékařské fakulty Masarykovy univerzity. V roce 2013 vytvořil první simulační centrum virtuální chirurgie v České republice a o rok dříve laboratoř nácviku praktických dovedností. Simulační centrum funguje dodnes a pořádá řadu simulačních kurzů, o které je mezi mladými lékaři velký zájem. Bohužel jeho snaha o zavedení simulačních kurzů jako nedílné součásti kurikula specializačního vzdělávání chirurgů podle vzoru jiných evropských zemí nebyla dosud naplněna.
kolektiv I. chirurgické kliniky LF MU a FN u sv. Anny v Brně